Aiemmin tapahtunutta...
Salaisuutemme on turvassa. - Kirjoittajan kynä.
Kirjaan tarinat ylös. Aloitan Haadeksesta.
Hän on raskaana.
Teillä kahdella oli sopimus, jonka hän siirsi juuri nimiini.
Voin milloin tahansa periä velkani ja viedä vauvasi.
Teet töitä minulle.
OZ VUOSIA SITTEN
Vauvaparka. Annan sinut pois -
jotta saisin parhaan mahdollisuuteni.
Annoit pois väärän lapsen, äiti. Näet sen vielä pian.
Pian.
Onpa tämä mukavaa. - Mitä haluat?
Sinut, tietysti. Autat minua luomaan erityisen loitsun -
johon yksikään velho ei ole pystynyt: aikamatkaloitsun.
Tarvitsen vain ainesosat: viattomuuden, rakkauden -
rohkeuden ja viisauden symbolit. Viattomuuden symboli -
voisi olla esimerkiksi vauva, ja viisauden symboli taas aivot.
Tarkalleen ottaen sinun aivosi. - Voi ei... Ei, ei!
Lopeta! - Dorothy?
Enkö lähettänyt sinua Kansasiin? - No, noita...
Olen palannut.
Nuo kengät... Niiden piti olla yksisuuntainen lippu kotiin.
Et antanut vaihtoehtoja. Minun täytyi palata.
Kun kuulin, että olit vallannut Ozin, minun täytyi estää sinua.
Kuulit? Maiskiset... Vihaan niitä suulaita loisia.
Anna Variksenpelättimen mennä. - Niin!
Valitan. Taidan pitää hänestä kiinni. - Et ikinä päihitä minua.
Minulla on kaikkein voimakkain ase: kansan rakkaus.
Siinä tapauksessa...
OLIPA KERRAN
TUONELA NYKYHETKI
Epätoivoisen miehen luulisi tekevän töitä nopeammin.
Taikaa ei voida hoputtaa. Portaalia ei ole helppo luoda.
Niin, niin. Tiedän. Meillä ei vain ole Pimeää kirousta -
tai taikapapua tai hopeatohveleita. Meillä on jotain parempaa:
Pimeyden veresi, jolla tulit tänne. Se voi avata portaalin.
Miksi edes tarvitset portaalia? Pystyt kulkemaan esteettä.
En voi tuoda ketään mukanani elävänä.
Kun yhdistämme voimamme, se voi muuttua.
Minua ei kiinnosta se, kuinka tuskallista se on sinulle.
Jos haluat, että revin sopimuksen -
jotta tuleva lapsesi olisi todella tuleva lapsesi -
sinäkään et välitä tuskasta.
Sinun täytyy kertoa, minne haluat ohjata tämän portaalin.
Storybrookeen, tietenkin.
STORYBROOKE NYKYHETKI
Hei, pienokaiset. Nukuitteko hyvin?
Belle! Mitä teet täällä? - Toin äidinmaidonvastiketta vauvoille.
Tietenkin. Minä autan. - Punainen on hänen.
Ai. Aivan. En tiedä, mitä oikein ajattelin.
Mitä oikein on meneillään, abbedissa?
Ei mitään. Kaikki on hyvin.
Eikä ole.
Kuka sinä olet?
Zelena... - Sinä todellakin olet fiksu tyttö.
Ei... Regina lähetti sinut takaisin Oziin. Miten...?
Siskoni ei voi pitää minua siellä. Tulin hakemaan vauvani.
Jos haluat pysyä elossa, astu syrjään.
Zelenan vauva... Mitä haluat hänen lapsestaan?
Sinun pitäisi tietää, miksi syitä ei kannata selitellä.
Minun ei tarvitse kertoa mitään. - Siltikin vain teet niin.
Joku voisi pitää sitä epävarman miehen merkkinä.
Tämä riittää. Hanki minulle Zelenan vauva.
Revin sopimuksen, ja voit kertoa Bellelle hänen olevan raskaana -
etkä joudu lisäksi kertomaan, että vauva on velka minulle.
Odottavat äidit kuulemma inhoavat sitä lähes yhtä paljon -
kuin sen kuulemista, että heidän miehensä on yhä Pimeys.
Tee se.
Laske hänet alas. - Tai mitä? Sivallat minua kirjaviisaudellako?
Minulla on jotain enemmänkin. - Älkää viitsikö.
Kumpikaan teistä ei ottaisi riskiä lapseni satuttamisesta.
Et halua satuttaa vauvaasi. - En, mutta voin kyllä satuttaa teitä.
Niinkö? Sehän nähdään.
Lopeta! Vaarannat kaikki! - En minä tätä tee!
Ei!
No niin. Missä vauva on?
Mitä tapahtui? Miten me jouduimme tänne?
Vauvani... Vauvani! Onko hän loukkaantunut?
Taikani! - Zelena, mitä oikein teit meille?
En mitään! Minä en tehnyt tätä. - Kuka se sitten oli?
Ja missä me olemme? Miksi taivas on punainen?
Voi ei, ei! - Mitä?
Olemme Tuonelassa.
Sitten... Tuure kai tarvitsee apuamme. Siksi olemme täällä.
Haades!
Olemme täällä minun takiani, ja tiedän miksi: vauvani takia.
Haluaako Haades vauvasi? - Anna hänet tänne.
Ei. Sinuun luottamisesta ei ole ikinä seurannut hyvää.
Anna hänet minulle! Belle, ole kiltti! Voin pitää hänet turvassa!
Belle!
Kuulin, että joku maiskisista laverteli Dorothylle, että elän yhä.
Koska pidätte juoruilusta, annan teille tilaisuuden hyvittää sen.
Mistä löydän Variksenpelättimen? - Me emme tiedä. Vannomme sen.
Hyvä on. Kuten haluat, Boq.
Joko partahuulenne alkavat aueta -
vai haluatteko tekin muuttua tuhkakasoiksi? - Älä suotta sotke.
Kuka helvetti sinä olet? - Kuka helvettikö?
Kysymys on osuvampi kuin tiedät. Saanen esittäytyä:
olen Haades. - Niinkö? Tuonelan kuningas.
Niin. Maine kulkee edelläni.
Mistä hyvästä tämä vierailu? - Olen vaikuttunut töistäsi.
Olet lähettänyt monia luokseni. Se päätön vartija viimeksi...
Sinussa on tyyliä. -Totta. Aavistan, että on kyse muustakin.
Kuulin, että puuhailet aikamatkailun kanssa.
Yrität saavuttaa saavuttamattoman.
Se ei ole saavuttamatonta kauan. - Siksi tulinkin. Uskon sinuun.
Flirttaileeko paholainen kanssani?
En ole paholainen. Meidät sekoitetaan aina.
Haluan auttaa sinua. Yksi aineksistahan on Variksenpelätin.
Niin. Minulla oli hänet, kunnes maalaistyttö sotki asiat. -Dorothy.
Tunnetko hänet? - Tutkin asioita ennen tuloani -
ja hän on kuulemma voimakas nainen. - Kuten minäkin.
Tiedän, tiedän. Hänellä on jotain, mitä sinulla ei ole:
kansan rakkaus. Anteeksi, että sanon näin -
mutta kukaan ei rakasta sinua.
On kuitenkin olemassa tapa päihittää hänet:
liittolaisen avulla. -Mihin Haades tarvitsee taikamatkaloitsua?
Kaikki aikanaan, Zelena. Kaikki aikanaan.
En tarvitse kenenkään apua.
Emme ole tilanneet vielä. - Yksi paahtoleipä, yksi kaurapuuro.
Tiedän vakioasiakkaiden tilaukset. Haen kaakaonne.
Mitä?
Olemme vakioasiakkaita. Meidän piti olla täällä päivä -
ja nyt olemme helvetinravintolan vakioasiakkaita. Helvetinmatkan...
Mietit Nealia. Niin minäkin, koko ajan.
Kunpa voisimme puhua hänelle, tai kunpa hän kuulisi äänemme...
Ai. Te pystytte siihen. Se on helppoa ykköstason kummittelua.
Monet tekevät niin -
kunnes elämä, ihmiset ja ilo eivät enää kiinnosta heitä.
Tiedän, missä on koppi. - Kummittelua vartenko?
Missä? - Siellä sun täällä...
Mitä haluat?
Hengittäkää tähän. Elävän hengityksellä -
saa paljon mustasta pörssistä.
Selvä. Koppi on bussipysäkin luona.
Sanokaa operaattorille, kenen luona haluatte kummitella.
Hauskaa kummittelua! - Mennään. Puhutaan pojallemme.
Jännittävä tarina: Lumikki pitää puurosta.
Onko minunkin aamiaiseni siellä? Henry, kirjoitustesi piti -
auttaa kukistamaan Haades. - En muista kirjoittaneeni tätä.
Heräsin, ja se oli valmis. - Selvä. Se on hyvin kirjoitettu.
Kuvitukset ovat hienoja. - Ehkä voit keskittyä kovemmin.
Oletteko te kaikki Kirjailijoita? Kaikilla on nyt ideoita.
Teen parhaani. Ehkä te voisitte hellittää hetkeksi.
Henry, minne menet? - Yläkertaan.
Meillä on virallisesti teini keskuudessamme.
Ja vierailija asunnossamme Tuonelassa.
Zelena! - Joku siis lopultakin hoiteli sinut.
On ikävä tuottaa pettymys, mutta olen elossa. - Miten pääsit tänne?
Portaalin kautta. En tullut yksin. - Kuka muu täällä on?
Vauvamme.
Hän on vaarassa.
Taas sinä. - Onko nyt syntymäpäiväsi?
Tuonelan kuningas onkin utelias. En tiedä päivää, jolloin synnyin.
Kiitos, että muistutit siitä. - Onpa surullinen tarina.
Tiedän vain päivän, jolloin äitini hylkäsi minut.
Ja surullisemmaksi muuttuu. Juhlitko siis hylkäyspäivää?
En juhli mitään! Ole hyvä ja lähde.
Kun tarjosin apua, minulla oli oma etuni mielessäni -
mutta uskon, että voin oikeasti auttaa.
Mietit siskoasi, etkö vain?
Mistä tiesit? -Tiedän täysin, miltä sinusta tuntuu.
Hän sai kaiken, mitä olit aina halunnut. Sinä et saanut mitään.
Olenko lähellä? Tiedätkö, kuinka toisten ihmisten sanotaan -
jumaloivan vanhempia sisaruksiaan?
Minun isoveljeni on jumala, Zeus. Oletko kuullut hänestä?
Hän sai kaiken, mitä hän halusi. Hän johtaa Olymposta -
kun taas minä joudun johtamaan Tuonelaa.
Hän pysäytti sydämeni.
Rakkaus, onnellisuus ja ilo on viety minulta.
Minulle jäi vain vihaa ja kostonhimoa.
Olen selvinnyt niillä jo pitkään.
Vain tosirakkauden suudelma voi käynnistää sydämeni uudelleen -
ja antaa minun palata uudistuneena miehenä -
ja tästä kirouksesta vapaana. Tosin, no...
Tosirakkaus... Kukaan ei ole vihatumpi kuin Tuonelan valtias.
Olisin kyllä hyvä kilpakumppani. - Niin.
Sen takia meidän täytyykin löytää aineksesi.
Tiedän, missä Variksenpelätin on.
Anna minun auttaa sinua. Anna minun auttaa meitä.
Jos voin matkustaa ajassa taaksepäin -
voin pitää huolta siitä, että minä päädyn Olympokselle -
ja veljeni kärsii.
Saatat olla yhtä kostonhimoinen kuin minäkin.
Minne menet? - Etsimään tytärtämme.
Entä etsintäloitsu? - Meillä ei ole lapsen tavaroita.
En tarvitse taikaa. Löydän hänet. Osaan jäljittää kenet vain.
Löydän tyttäremme.
Mikä tämä paikka oikein on?
Tuure! - Belle!
Mitä oikein teet täällä?
Et kai ole... - En, en. Olen elossa.
Portaali toi minut ja vauvan ja... Zelenan tänne.
Siksi loitsu ei toiminut siten kuin luulin.
Se toikin kolme ruumista yhden sijaan.
Jos teit tämän... Kenet yritit tuoda, jos et kerran minua -
etkä tiennyt Zelenankaan palanneen? Ei!
Miksi varastaisit vauvan? - Se oli Haades. Hän pakotti minut.
Kuule... Kauan sitten, kauan ennen kuin edes tutustuimme -
tein sopimuksen. En uskonut sen koskaan toteutuvan.
Mitä oikein teit? - Poikani oli sairaana.
Vastineeksi Baelfiren hengestä -
lupasin luopua toisesta lapsestani.
Eihän sinulla ole toista lasta.
Se tapahtui, Belle.
Olenko minä raskaana?
Saammeko me vauvan?
Vauvan, jonka olet jo myynyt!
Niin, mutta voimme korjata sen. Käytän kaikkia voimiani.
Voimme korjata tämän. - Voimiasi?
Olet taas Pimeys.
Ei... - Kyllä.
Asia on niin, että...
Rakastan tätä tikaria.
Rakastan myös sinua. On mahdollista rakastaa molempia.
Halusit, että olisin parempi mies. Onnistuit siinä.
Tosin jos haluat, että olen er i mies... Valitan.
Tällainen minä olen. - Et sinä aina ollut.
Olinpa. Myös ollessani pelkuri janosin valtaa.
Ainoa ero siihen on se, että nyt minulla on sitä.
En aio luopua siitä. En enää.
Selvä. Etkö edes minun takiani? - Belle, sinun pitää tajuta tämä.
Et varsinaisesti rakastunut mieheen hirviön takana.
Rakastuit minuun, koska olin mies ja hirviö.
Yhtä ei ole ilman toista.
Ei! Ei...
En voi hyväksyä sinua tuollaisena. En taas.
Voitpa.
Sinun pitää vain päättää niin. Jos teet niin -
voimme saada kaikkein tärkeimmän: perheen ja onnen.
Valinta on sinun.
Ei! En tee mitään valintoja. En nyt.
En, ennen kuin järjestät minut takaisin ystäviemme luo -
ja korjaat tämän kaiken.
Niin minä sitten teen.
Näet vielä, että olen oikeassa. Näet vielä.
Miten tämä toimii? Kuinka paljon saamme aikaa?
Puhummeko me vain... Ehkä meidän pitäisi laulaa!
Tuskin sillä on väliä. Nealin pitää vain kuulla äänemme.
Miten se toimii? Meneekö se suoraan hänen korviinsa?
Anteeksi. Tiedättekö, miten tämä toimii? Siis toisella puolella.
Ei aavistustakaan. En edes tiedä, menevätkö viestit perille.
Toivon niin, tai olen haaskannut paljon aikaa 30 vuoden aikana.
Tule.
Ennen kuin löydämme tyttäreni, viitsisitkö kertoa -
minkä kamalan nimen sälytit hänelle?
Se on varmasti jotain hirveää, kuten Brittany tai Nancy...
Luoja, ei kai Marian? - Zelena, en ole nimennyt lastamme -
koska minun täytyy tuntea hänet ja selvittää, kuka hän oikein on.
En ole ehtinyt, sillä olen suojellut häntä sinulta.
Et suojellut häntä! Jätit hänet ja lähdit jollekin sankariretkelle.
Miksi merirosvon löytäminen on lastamme tärkeämpää?
Ystävien auttaminen ja esimerkin näyttäminen on tärkeää!
Zelena, olin ennen aivan kuten sinä. - Älä luule itsestäsi liikoja.
Kun olin paha kuningatar, en välittänyt koskaan kenestäkään.
Vastaavasti kukaan ei välittänyt minusta.
Ajattelin, että kun saisin kostoni, se lämmittäisi minua öisin.
Sitten jotain tapahtui: vihollisistani tuli perhettäni.
Silloin olin lopultakin onnellinen. Siksi olen täällä.
Apuani tarvitaan. Kun perhe tarvitsee apua, pitää toimia.
Mikäli olet unohtanut, yksi rakkaani tarvitsee apuani:
tyttäreni!
Voisimmeko vain jatkaa hänen etsimistään? Se olisi hienoa.
Mitä me täällä teemme? Dorothy saapui Ozissa tänne.
Joskus jonkun löytämiseen tarvitaan oikeat työkalut.
Mikä hitto tuo on? - Ai niin, näitä ei ole Ozissa.
Tätä kutsutaan polkupyöräksi.
Miten tuo vekotin auttaa meitä löytämään Variksenpelättimen?
Hyppää kyytiin, niin näytän.
Älä viitsi. Luota minuun.
Mitä nyt?
Ei mitään.
Oletko valmis? No niin. Pidä kiinni.
Tämä on kuin luuta pyörillä!
Ei hätää. Sain sinut.
Haluaisitko ajaa uudelleen? - Kyllä haluaisin!
Kerro, miten tämä peltikasa auttaa minua löytämään saaliini.
Se maalaistyttö varmasti piilotti hänet. - Tämä on helppoa:
polkupyörä on Dorothyn. Lumoa se -
ja se vie meidät suoraan hänen ja Variksenpelättimen luo.
Belle! - Belle, sinäkö siellä?
Sinulla on hänet! - Hei... Hän on kunnossa.
Hyvänen aika. Oletko kunnossa? Olet isin sylissä.
Kiitos. - Niin, kiitos.
Hetkinen. Mitä sinä teet täällä? - Autan heitä.
Hän varasti vauvasi! -Minun vauvani, joka varastettiin minulta.
Nyt minä autan. -Ei hätää, Belle. Hän ei satuta ketään.
Mutta...
Minulla on pullo. Anna hänet minulle. -En.
Anna se minulle. Minä teen sen. - Minulla ei ole taikaa täällä.
Pahimmassa tapauksessa äiti ja tytär lähentyvät toisiaan.
Ruokkimisessa ei ole mitään pahaa.
Hyvä on. Kun hän on valmis, annat hänet takaisin.
Kas noin, kultaseni. Onko sinulla nälkä?
Kyllä on. Äitisi tietää täysin, mitä tarvitset, eikö vain?
No niin. Hän on valmis. Anna hänet takaisin.
Nyt, Zelena.
Ei, sisko. En nyt. En koskaan.
Onko se mahdollista? Oikeaan maailmaan puhuminen? -On.
Tai... En tiedä. - Ainakin me yritimme.
Hänen täytyy kuulla äänemme. - Hän kuuleekin.
Heti, kun pääsemme kotiin. - Milloin se tapahtuu, Emma?
Koimme tämän saman kanssasi. Kaikki ne vuodet...
Jos olisit vain kuullut äänemme... Olisiko se muuttanut asioita -
jos olisit tiennyt jonkun rakastavan sinua?
Tämä ei käy!
Ei hätää. Etsin meille turvallisen paikan. Mikä hätänä, kultaseni?
Voi ei.
Ei hätää. Äiti korjaa tuon.
Taikani teki tämän.
Minä tein tämän! Olen pahoillani...
Tuolla hän on. Mene vain. Se Dorothy ei vedä vertoja sinulle.
Olen nähnyt voimakkaita naisia, mutten ketään noin upean ilkeää -
tai fiksua tai nokkelaa tai kaunista.
Mene vain. Pystyt tähän.
Hyvä on. Jos se Kansasin kakara tulee tielleni -
saamme nähdä, miltä ruutukuvio näyttää veriroiskeiden kanssa.
Anna hänet takaisin! - Voi ei!
Peräänny, noita. Et vie häntä minulta.
Vienpä. - Mitä oikein teit? Ei, ei!
En anna sinun voittaa! - On liian myöhäistä.
En pelkää sinua. Tee pahimpasi, mutta en ikinä pelkää sinua.
En tiedä, mistä tuo uhoaminen tulee. Mitä Kansasissa tapahtui?
Itse asiassa minua ei kiinnosta, sillä olemme valmiita.
Minun ei tarvitse tappaa sinua, ja usko tai älä, en edes halua.
Haluan jokaisen maiskisen, jokaisen asukkaan -
ja jokaisen Ozin hyvän ja pahan noidan tietävän -
että suuri Dorothy Gale ei voi suojella heitä.
Heidän pitää tietää, että epäonnistuit, ja sitten...
Sitten, kaunokaiseni, sinulla ei ole mitään.
Haades! Haades, olit oikeassa.
Haades?
Zelena!
Oletko siellä? Zelena, nyt riittää!
Täällä ei ole turvallista sinulle eikä lapsellemme!
Zelena!
Olen tässä.
Tämä kaikki on minun syytäni. En voi suojella häntä. En täällä.
Enkä Haadekselta. -Sinun täytyy kertoa meille tarkkaan -
mitä sinun ja Haadeksen välillä tapahtui.
Hän haluaa käyttää lastamme loitsuun. Aikamatkaloitsuuni.
Hän on yhtä kostonhimoinen kuin minäkin.
Hänellä oli sydämessään rakkautta -
mutta se on minun takiani poissa. - Ja lapsi on yksi ainesosa.
Viattomuuden symboli.
Ottakaa hänet. - Mitä?
Ottakaa hänet. Voitte suojella häntä. Minä en voi.
Taikani on arvaamatonta. En välitä siitä -
vaikka ette antaisi minun nähdä häntä enää. Pelastakaa hänet.
Se on tärkeämpää kuin se, mitä minulle tapahtuu.
Teemme kaikkemme suojellaksemme häntä.
Hyvästi, pienokainen. Äidin täytyy luopua sinusta.
Hänellä on sinun silmäsi. - Onko hänellä vielä nimeä?
Ei, ei vielä. En voi. Haades voi tehdä nimillä asioita.
Kuten laittaa niitä hautakiviin, jotta ihmiset eivät lähtisi täältä.
Ei ole viisasta pitää häntä täällä. Zelena voi muuttaa mieltään.
On ikävä olla optimistinen, mutta hän kuulosti vilpittömältä.
Ja hän olikin. Hänen tietonsa voivat silti kostautua meille.
Robin vie vauvan metsään. - Vain se tuntuu minusta kodilta.
Se tapahtui. Se tapahtui taas! Katsokaa.
Lumikki, katso. - Sehän on Neal.
Miksi kirjoitit tämän? -Tässä kävi kuten aiemmin. En kirjoittanut...
Tai ainakaan en muista sitä. Se vain kirjoitti itse itsensä.
"Lumikin ja prinssin vauva katsoi pieniä, lasisia yksisarvisia -"
kun ne pyörivät tuulessa. Tänä yönä hän ei kuullutkaan helinää -
vaan hän kuuli äitinsä Lumikin ja isänsä prinssin äänen.
He lauloivat tuutulaulua, kunnes hän nukahti -
"niin kuin hän olisi ollut heidän sylissään." -Hän kuuli meidät.
Hän kuuli meidät. - Kiitos, Henry.
En tiedä muista, mutta olen hyvin valmis palaamaan perheeni luo.
Koko perheeni. Ei enää odottelua. Voimme pelastaa itsemme.
Kukistamme Haadeksen, ja teemme niin nyt.
Siinähän sinä olet.
Mitä tämä on? - Illallinen.
Juhlitaan.
Sinä näit. - Tietenkin näin. Olit uskomaton.
Tiesin, että onnistuisit. Tule. Istu.
Onko tämä myös jäähyväisateria?
Ennen paluutasi. - Ei.
En palaa Tuonelaan, Zelena. - Sanoit, että tarvitset...
Ai. - Niin.
Uskotko, että sinä ja minä... - Tosirakkautta.
Älä väitä, ettet tunne jotain. - Mehän vasta tapasimme.
Tiedän, tiedän, mutta kun me pyöräilimme -
ja käteni olivat ympärilläsi, tunsin jotain -
mitä en ole tuntenut ikuisuuksiin. Minun...
Minun sydämeni takoi.
Vain hetken ajan.
Uskon todella, että kun me suutelemme -
sydämeni käynnistyy uudelleen ja olen vapaa.
Me voimme olla yhdessä.
Ei! - Eikö? Mitä?
Miten saatoin olla noin tyhmä? - Mistä puhut?
Melkein uskoin sinua. - Se on totta, lupaan sen.
Haluat, että suutelen sinua ja vapaudut Tuonelasta.
Sitten voit varastaa aivot ja toteuttaa aikamatkaloitsuni -
itseäsi varten! Ja vain itseäsi.
Niin minäkin tekisin. - Ei.
Haluat kostaa. Et ole tyytyväinen, kunnes teet niin.
Tarvitset tätä loitsua. Sinun täytyy palata päihittämään veljesi -
kuten minunkin täytyy palata päihittämään siskoni.
Rakkaus ei riitä! - Ei, Zelena. En halua sitä enää.
Haluan sinut.
Rakastan sinua.
Kukaan ei voi rakastaa minua.
Ja jos rakastaisitkin, haluaisit riistää minulta tilaisuuteni kostaa.
Palaa tulikiviesi luo. En halua nähdä kasvojasi enää koskaan.
Kadut tätä vielä, Zelena.
Hei, Haades.
Zelena!
Etsin sinua. -Etsit vauvaani. Olin vain onnekas sattuma.
Niin. Niin olit. Tosin kun kuulin, että putosit pieneen portaaliini -
minä todellakin etsin sinua. - Tiedän. Päätin helpottaa sitä.
Tiedän, että haluat lapseni aikamatkaloitsuasi varten.
Jos kosket häneen, murskaan sinut. - Se olisi turhaa.
En satuttaisi sinua. En olisi koskaan satuttanut sinua.
Tosirakkaus kestää. Se ei murru.
Mitä... Etkö lähettänytkään Tittelintuurea tyttäreni perään -
jotta voisit kostaa veljellesi? - Zelena...
Yritin pelastaa tyttäresi niiltä kurjimuksilta puolestasi.
En tiennyt, että olit siellä.
Kaikista teoistani huolimatta rakastit minua koko tämän ajan.
Katso ympärillesi. Eikö sinua kiinnosta se -
miksi tämä paikka näyttää Storybrookelta?
Tein sen sinun takiasi! Halusit langettaa Pimeän kirouksen -
saadaksesi sen, mitä siskosi sai.
Loit minulle oman Storybrooken. - Annoin sinulle sen, mitä halusit.
Tämä ei ole täydellinen. Tuonela on...
No, tämä on tuhon paikka. Parhaista aikeistani huolimatta -
täällä ei kasva mitään. Kaikki rappeutuu.
Se on kuitenkin meidän rappiotamme.
Zelena...
Eikö olisi hienoa, kun emme olisi enää yksin?
Kaikkien näiden vuosien jälkeen valitsen yhä sinut.
Onko olemassa parempaa kostoa kuin kaiken saaminen?
Minulla oli kaikki, ja sitten annoin vauvani heille -
koska luulin, että satuttaisit häntä. - Meidän täytyy siis palata -
ja hakea hänet, vai kuinka?
Ei. Ei.
Haluan luottaa sinuun... - Mutta et voi vielä. Ymmärrän sen.
Olen pahoillani.
Tämä on liian paljon. Hankin tyttäreni takaisin.
Teen niin yksin.
Huhtikuun 15. päivä.
Mitä?
Syntymäpäiväsi. Ajattelin, että haluaisit ehkä tietää.
Mistä tiedät tuon? - Kidutin myllärin tytärtä kertomaan.
Ei hätää, hoitelin hänetkin.
Sinun takiasi. Tiedän, ettet tarvitse minua.
Et tarvitse ketään. Tosin jos muutat mielesi -
ja päätätkin, että haluat minut, olen odottamassa sinua.
Kotona. Aivan kuten olen aina odottanutkin.